- Hej. - Hej, mor.
- Hvad? - Det klæder dig.
- Nå, håret. Hvad laver du? - Ordner vores regninger.
- Hvordan har du fundet ud af det? - Men husk at lægge dem til mig.
- Hvad skulle jeg gøre uden dig? - Man kogevasker ikke angora.
Tobias! Lad ham nu lige lære det. Du får en ny.
- Han skal ikke vaske mit tøj. - Vi hjælper hinanden her i huset.
Han har set Søren gøre det 100 gange.
Han er ikke Søren. Han hedder Tobias og er 12 år.
Hej, Ingrid. Det er Ulf. Jeg ved godt, det er sent.
Ham fra Tusenæs har slået til igen. Må jeg kigge forbi?
Undskyld, jeg kommer masende. Jeg fik anmeldelsen fra Holbæk -
- da jeg besøgte min gamle mor.
Hun er 87 og bor alene. Det kunne lige så godt have været hende.
Han slog til cirka 21.15. Det samme mønster som tidligere.
Han er iført hætte. Og offeret er en gammel kone, der bor ensomt.
Asta Frederiksen, 77. Hun vågner ved -
- at han står i soveværelset. Han taper hendes mund til.
Så gennemtæsker han hende, river tapen af og forsvinder.
Hun ligger en time. Så vover hun sig ind til telefonen, som er død.
En læge konstaterer, at slagene kunne have dræbt hende.
Jeg tog ham ikke alvorligt i starten. Første gang var i maj 98.
Manden med hætten, der bagefter spørger, om hun fik lidt ud af det.
Unskyld, men vi grinede. Anden gang var halvandet år senere.
Nu binder han offeret. Ydmyger og bestjæler hende.
For hver gang bliver det værre. I aften er han gået helt grassat.
- Næste gang bliver det drab. - Der bliver ingen næste gang.
- Hvorfor går du ikke bare ind? - Jeg kan ikke vide, om du er alene.
Og så videre til Øster Pissebølle og indfange en eller anden psykopat.
Mærkelig tilbøjelighed. Gamle koner.
- Vi bliver nødt til at tale sammen. - Nå, om hvad?
- Du kan ikke bo på hotel. - Det går da udmærket.
Ulf... Som jeg er tvunget til at arbejde med.
Kunne du ikke have været mere kreativ?
Jeg synes, du skal flytte hjem. Jeg flytter.
Hen til Ulf? Det må jeg sige. I rykker.
Hen til Lise. Jeg har brug for at tænke mig om.
Vi to har været de allerbedste venner i 32 år...
De venter på mig. Farvel.
Han har slået hende her med hænderne.
Han sparkede hende efter voldtægten og var lige ved at blive morder.
- Er voldtægten fuldbyrdet? - Ja. Vi har hans dna.
Hun har ikke været seksuelt aktiv i nogle år. Han har fået blod på sig.
- Hvordan er hendes tilstand? - Efter omstændighederne fin.
- Det er pænt. Dit hår. - Nå ja.
- Ingrid, den middag... I aften? - Der er jeg sammen med ungerne.
- Nå ja. Hvordan klarer de sig? - Flot.
- Hej, Jan. - Dav, Helene.
Helene Fenger, psykolog. Specialist i gerningsmandsprofiler.
- Hvem er han? - Han har været meget voldsom.
Ja, meget voldsom.
Spørgsmålet er, om det har været nødvendigt pga. hendes modstand.
Eller om han har sadistisk adfærd. Helt checket og velorganiseret.
Jeg skal snakke med fru Frederiksen. Skal du med på stationen bagefter?
Ingrid Dahl. Rigspolitiets Rejseafdeling.
Har de sat en kvinde til det?
Anders.
Tænk, at de sætter en køn pige som dig til sådan et arbejde.
Du sagde i går aftes, at du ikke kendte ham, der gjorde det.
- Han havde jo den hætte på. - Hvad med stemmen?
- Sagde det dig noget? - Du sagde, han talte ligesom os.
- Det gjorde han. - Ligesom os ude på Næsset.
Jeg er nødt til at spørge dig, om du gjorde modstand?
Jeg ved godt, det er ubehageligt. Men nu skal vi finde ham.
Naturligvis gjorde hun modstand. Du kan da se slagene.
Kunne du ikke finde en vase til blomsterne?
Og luk efter dig.
Jeg gjorde ingenting. Jeg var så bange.
Hvorfor tror du, han slog dig?
Han sagde, at gamle koner elsker at få...
Det var sådan et grimt ord.
Jeg sagde: "Lad mig være." Så fik jeg det der på munden.
- Tape. - Så slog han mig.
Fordi jeg var fuld af løgn, sagde han.
Bagefter hev han det af igen og spurgte, om jeg kunne lide det.
Jeg græd.
Han sparkede mig og sagde, han ikke kunne fordrage kvinder, der græd.
- Hej. Er du kørt med Johnny? - Nej, jeg tog toget.
Du var ikke hjemme i morges. Jeg ringede til dig.
Det var nok, mens jeg var ude at fodre høns.
- Hvor fanden blev du af? - Hvordan går det med Mille?
- Jo, det går meget godt. - Hvad med det i sommerhuset?
- Ingen problemer. Hvor blev du af? - Er det ikke lige meget?
Dejlig by, hva'? Holbæk er da en dejlig by.
Har du ikke boet her? Det synes jeg, du har fortalt.
Ellers var det en anden. Boede du i det fine eller nede i downtown?
- Jeg boede på landet. - I en mølle?
- Nej, i et hus. - Stort?
- Ja, det kan man godt sige. - Hvorfor flyttede du?
Undskyld, er det en quiz? Kan jeg vinde noget?
Hej, Thomas. Hvordan har du det?
- Jeg har det godt. Hvad med dig? - Strålende.
- Jeg har fulgt din karriere. - I lige måde. Det er imponerende.
- Bor du stadig hernede? - Ja. I huset.
- Dav! Fischer. - Helene Fenger.
- Du arbejder også her? - Ja, med gerningsmandsprofilen.
Jamen så ser vi jo en del til hinanden.
- Hvor kender du hende fra? - Fra gamle dage.
- Spørgsmålet er hvor gamle dage. - Drop det!
Vi har fået endnu en anmeldelse. Det er sket for over et år siden.
- Ullerup Huse? - Det ligger her.
Okay. Det er ikke så tosset.
Jeg vil gerne byde Rejseholdet velkommen.
Det er tredje gang, I må hjælpe. Lad os håbe, det er den sidste.
IP er vist den eneste, der var med sidst.
Vi taler stadig om dit fantastiske arbejde.
Vi havde 100 afhøringer og 19 dna-test på mænd -
- vi kan udelukke denne gang. Værsgo, Ingrid.
Vi har tre, måske fire voldtægter. Det er sikkert en serieforbryder.
Der er sikkert nogle her, der har en mor eller svigermor, der bor alene.
- Har du hørt fra hende? - Min mormor hørte om voldtægten.
Så hun kunne ikke sove og ringede tre gange i løbet af natten.
Til sidst måtte jeg tage ud og sove hos hende.
- Hvor mange opkald har I haft? - 43. Nogle helt fra Kalundborg.
Undersøgelser viser, hvordan han afslører sig selv -
- ved at begå den første forbrydelse længst fra sit hjem.
Den næste lidt tættere på osv. Hvilket giver os grund til at tro -
- at den mand, vi leder efter, sandsynligvis bor i Udby.
Der sætter vi førerbunkeren. Lad os komme i gang.
Gerningsstedet: La Cour. Forhøringer: Fischer.
- Alle rapporter til Gaby. IP... - Resten.
Pressen vil være som sultne hunde. Vi skal bruge dem, ikke omvendt.
Alle udtalelser til pressen, dem tager jeg mig af.
Har du været i terapi hos hende?
Der er anmeldt en gammel voldtægt. Hanne Winther, 79 år.
79 år. Ja, hvorfor ikke.
Smuk som et stjerneskud
som tiden går
smukkere ser hun ud
år efter år...
Hej.
- Jeg troede ikke, du kom. - Det skal ikke gå ud over knægten.
- Hvordan har din mor det? - Jo... Men hold kæft...
- De skal nok få ham. - Ja, måske.
Der kommer de med hele udtrækket.
Er det ikke Johnny Olsen? Det er sgu da Johnny Olsen.
Ja, gu er det så.
- Hvorfor slår han? - Han kan vel ikke udtrykke sig.
Der er noget indestængt over ham, som skal have luft.
Måske bor han hos sin far og mor. Sikkert alene med sin mor -
- som holder ham på et infantilt stade.
Er det en hengemt søn fra en af gårdene, vi leder efter?
- Hvor kender du La Cour fra? - Vi var kærester engang.
- Hvad skete der så? - Det holdt op.
Johnny er her allerede. Så må han være kørt, netop som du tog toget.
Hej, Johnny.
Hvis der er nogen, der spørger, så tog jeg toget.
- Ellers begynder de at snakke. - Du har kørt med mig tre gange.
- Du var dejlig i morges. - Kommer du tilbage i nat?
- Jeg skal helt til Skagen. - Men du kommer.
Vi holder et loppemarked til fordel for klubben.
Vi tænkte på, om vi kunne få dig til at give en autograf.
Værsgo.
- Nå, I er færdige? - Vi har været i gang hele natten.
- Jeg skal hjem og sove. - Hvordan afbrød han telefonen?
Som de andre gange. Samlekassen nede ved vejen. Kun hendes telefon.
- Det er den nabo, hun løb over til? - Ja, hen over marken.
- Kunne du ikke lige briefe mig? - Selvfølgelig.
- Gardinerne, var de trukket for? - Ja. Der har ikke været tændt lys.
Han brugte en skruetrækker til at komme ind. Relativt simpelt.
Aftryk af træsko.
Spor af hans strømper. Talkum på dørhåndtaget.
Han har haft latexhandsker på ligesom sidst. Hun lå herovre.
- Ikke et kønt syn. - Hvorfor sover hun her?
Måske for at være tæt på toilettet. Lukker du selv efter dig?
Har han ikke været ovenpå?
Nej, kun i entreen og derinde, hvor hun sov.
- Har han prøvet at åbne andre døre? - Nej.
Konklusionerne overlader jeg til dig. God arbejdslyst.
Jeg kommer ind.
Her er mørkt. Måske har jeg en lygte.
Men alligevel... Jeg går lige hen til den her dør.
Hvorfor går jeg ikke den vej?
Fordi jeg ved, hun sover derinde.
Jeg har været her før. Jeg kommer hen til sengen.
(Mobiltelefonen ringer)
- Ja? - Du er nødt til at komme tilbage.
Jeg har fundet et stykke tape og muligvis også hans flugtvej.
- Måske nogle dækspor også. - Jeg er på vej.
Goddag. Jeg er Fischer fra Rigspolitiets Rejseafdeling.
Hanne Winther?
Må jeg komme indenfor et øjeblik?
- De har selv bedt os om at komme. - Er De rigtigt fra politiet?
- Hvorfor er De så ikke i uniform? - Jeg er fra kriminalpolitiet.
Tak! Så sniger jeg mig lige ind her.
Det er nok godt, De ikke er i uniform.
- Hvad mener De? - Hvis han har set Dem gå herind.
- De må gerne tage et æble. - Tak.
- Han voldtog mig. - Ja?
Og han havde hætte på. Ligesom de andre. Og afbrød telefonen.
- Har De læst om sagen i aviserne? - Ja.
Jeg gemmer alle udklippene.
- Hvornår skete det? - Det kan jeg sige nøjagtigt.
Det var lige efter fuldmåne i juni.
Han sagde, jeg skulle tage gebisset ud.
Jeg bed ham!
- Jeg ved ikke, om det gjorde ondt. - Det var ikke så rart.
Bagefter havde jeg det ikke så godt.
I lang tid.
Helt til jul.
Men hvorfor ventede du så længe med at anmelde det?
- Får han at vide, det er mig? - Du ved, hvem det er?
- Får han det at vide? - Det lover jeg dig, han ikke gør.
- Hvem er det? - Per Post.
- Du fortalte, han havde hætte på. - Jeg kendte hans lugt og hans øjne.
- Det kan vi være sikre på? - Alt peger på almindelig skolegang.
Du bor i byen, ikke? Hanne Winther, hvad siger det dig?
Sød, tosset. Hun holder sig for sig selv.
- Per Post? - Hvem er Per Post?
Han bor alene med sin mor, og han passer på alle punkterne.
- Hvad er dit indtryk af Hanne? - Hun er sådan en...
I starten troede jeg, hun læste for mange aviser, men...
Den er sgu i orden! Hendes telefon blev afbrudt sidste år i juni.
Lad os få en sludder med posten.
IP!
Trine Dalgård, Ekstra Bladet.
Det er her, I gemmer jer. Nogen særlig grund?
- Kun Ingrid udtaler sig. - I har travlt?
- IP, bliver du hernede? På kroen? - Ja.
Så ses vi.
Hvad fanden er der galt med mig? Først La Cour og så dig.
Hun er da meget sød.
- Der er forbindelse til posthuset. - Ingrid Dahl.
- Det må jeg nok sige. Fortæl! - Et øjeblik...
Du ved min dør er åben, når ikke den er lukket.
Kan du ikke fortælle lidt?
- Ingrid, jeg er kørt 100 km. - Trine, jeg ringer.
Lover du det?
Undskyld, jeg skulle bare vide lidt om jeres postruter.
Afdelingen har fundet mikroskopiske perforeringer på tapen.
- Når vi har rullen, har vi manden. - Du har hørt det om Per Post?
Kan du ikke tjekke hans rute. Undskyld, så er jeg her igen.
Jeg tror, jeg går hjem og arbejder.
Gaby, er vi ved at tjekke, om vi har noget på postbudet?
Vi skal vel også have fat i en læge.
Fru Pihl? Rigspolitiets Rejsehold. Må vi tale med Deres søn?
- Han sover. - Vil De være venlig at vække ham?
De kommer vel ikke uden grund. Hvad har du nu lavet?
Du har dine rettigheder. Hvis der er noget, ringer jeg til onkel Åge.
Dav, Per. Kan vi snakke med dig på kontoret?
- I kan spørge mig her. - Du ved nok, hvad vi efterforsker.
Du er post og kender hele egnen. Du kan være os til meget stor hjælp.
Okay, men jeg har altså ikke hele dagen.
Per, har du sådan noget brunt tape? Er du sikker?
- Ja. - Vrøvl! Det har vi da.
Ja, lige præcis. Har I noget imod, jeg låner det?
Tak, skal du have.
Lørdag den 6. maj. Klokken er 16.31. Dette er en afhøring af Per Pihl.
Til stede er La Cour og Fischer. Er det en god rute, du har?
- Ja. - Hvad tid sluttede du i dag?
- Det ved jeg ikke. - Var det kl. 12?
- Deromkring. - Din rute slutter ved skoven.
- Gik du dig en tur? - Næ.
Nu er jeg forvirret. Sagde du ikke, du havde set ham?
- Hvor længe har du været postbud? - Altid.
Også da det hed Post og Telegrafvæsnet?
- Så har du arbejdet med telefoner? - For længe siden.
Når du kører rundt med post, bliver du så inviteret ind?
- Jeg passer mit arbejde. - Det er vel en del af dit arbejde.
Ældre, der har svært ved at komme på posthuset.
Så får du en kop kaffe. Du bruger træsko. Også på arbejdet?
- Man går jo meget. - Det er også et fornuftigt fodtøj.
Stiller du dem så udenfor, før du går ind?
- Hvad med fru Frederiksen? - Jeg har ikke gjort noget.
Vi vil bare vide, om du har været inde i hendes hus.
- Du er nødt til at tale højt. - Ja.
- Og Hanne Winther? - Smækker døren, bare hun ser mig.
- Nå, hvordan kan det være, tror du? - Hun er tosset.
Enlige gamle damer. Hvorfor nu det? Er det, fordi det er nemt?
- Hvad mener du? Er jeg sigtet? - Nej.
- Hvad lavede du i går aftes? - Jeg så fjernsyn.
- Hvad så du? - Det kan jeg ikke huske.
Du bor alene sammen med din mor. Er hun ikke opskræmt over det her?
- Han skulle kastreres. - Han skal lige fanges først.
- Om lidt skal vi tage en blodprøve. - Jeg har ikke gjort noget.
- Det vil dit dna jo også bevise. - Jeg skal ikke have taget en prøve.
Per, hvis du siger nej, begynder vi virkelig at tro, det er dig.
Jeg er ligeglad. Tro, hvad I vil. Jeg vil have en advokat.
Det skal være Åge Pihl fra Holbæk.
Jamen så... Klokken er 16.37. Vi stopper her for et kort øjeblik.
- Ryger du? - Ja.
Tak.
- Han passer på profilen. - Den slags har vi til indkøbspris.
Hanne Winther pegede på ham.
Hvorfor tager vi ikke bare en tot fra hans hår? Der er masser af dna.
- Så kan vi komme videre. - Jeg gider ikke høre på det der.
- Åge Pihl? Er det familie? - Hans onkel.
Advokat, medlem af Folketinget. Han vil elske at komme i avisen.
- Ingrid, hvad mener du? - Hvornår ved vi besked om tapen?
- Tidligst i morgen. - Hvis den passer, er det så nok?
- Ja, naturligvis. - Okay, så venter vi til i morgen.
Vi ryger ikke herinde.
Vi stopper for i dag, så du kan gå. Du skal lige skodde den der.
- Farvel. - Farvel.
La Cour, jeg er nysgerrig. Hvad er der med dig og Helene?
- Ikke noget. Vi har boet sammen. - Så I var kærester?
- Det kan man godt sige. Fire år. - Hvad så?
- Ja, hvad så? Så flyttede jeg. - Hvorfor?
- Hvad siger du? - Hvorfor?
Hej, Lise. Jo, det går fint. Holbæk...
Du... må jeg lige få lov at låne Kirsten?
Har du slet ikke talt med hende?
Nej, det... Der må bare være noget, jeg har misforstået.
Det er godt. Vi tales ved.
Problemer?
- Du ser glad ud. - Jeg er lige blevet skilt.
Nåh...
Skal vi spise sammen? Jeg lover ikke at pumpe dig. Ama'r!
Ja, de siger, at fjorden skulle være fuld af rejer i år.
Om en time?
Okay.
- Hej. Skal du ud? - Jeg skal over til Julie.
Øv! Jeg har købt 'Titanic' og is.
Tobias har ringet. Han sover hos Mikkel.
Okay!
Hvis Jeppe ringer, ved du ikke, hvor jeg er.
- Hvem er Jeppe? - Bare en...
Det er Boysen. Hallo?
I må sgu da vide, han er død!
(Telefonen ringer)
- Hvorfor tager hun ikke telefonen? - Du ved det med Søren...
- Jeg har ikke en skid til i morgen. - Hvad med om vi drak os fulde?
Må vi godt få en til?
Nu skal du høre... Du hjælper mig. Der er ingen, der får noget at vide.
Nu har jeg været hemmeligt forelsket i dig i 10 år. Skal det være slut?
I havde Per Post til afhøring. Bor alle ofrene på hans rute?
Men så løslod I ham efter at have taget hans dna.
Tog I ikke hans dna?
Hvorfor ikke? Nægtede han? Hvorfor anholdt I ham ikke?
- Vi har ikke nok. - Hvornår har I det? Du er en skat!
Hvis ikke du var gift, ville jeg fortælle dig mit værelsesnummer.
Hej, Thomas.
- Må jeg byde på noget? - Ellers tak.
- Du er vel blevet gift og har børn? - Ja, børn. Men ikke mine egne.
- Det er min søsters. - Bor du sammen med Anne?
Vi har et stort hus, hvor jeg har 1.-salen. Så bor de nedenunder.
- Det lyder perfekt. - Ja, det er det sådan set også.
- Hvad med Kim og dig? - Ham ser jeg slet ikke.
Jeg har været i USA.
Helene, den her sag...
Fischer spurgte Per Post, om det er, fordi det er nemt.
Tror du, det er derfor, han tager ældre damer?
Det er ikke en mærkelig tilbøjelighed?
Han er bange for kvinder. Jo mere hjælpeløs, jo bedre.
- Tror du, det er posten? - Hans udstråling siger nej.
- Du har stadig dine fornemmelser. - Ja.
Thomas, jeg var virkelig ulykkelig over det, der skete.
Ja, i lige måde.
- Jeg tror, jeg skal hjem og sove. - Sov godt.
Åh, ja...
Hej.
- Hvad er klokken? - Halv otte.
Halv otte?!
Du har ikke tænkt dig at gå ud af den dør, vel? Det kan du ikke.
Det er også strafbart. Du har sovet her på statens regning.
- Hvad havde du så tænkt dig? - Hvad er der? To måske fem meter?
Gaby, jeg elsker dig. Men jeg kravler ikke ud ad vinduet.
Godmorgen.
- Hvor har de oplysningerne fra? - Talte du ikke med hende?
- Jeg glemte det. - Hun har en hemmelig kilde.
Hun kan godt have det fra Holbæk. Jeg mailede til anklageren i går.
- Få fat i Knudsen. - Det var mig.
- Hvad? - Jeg spiste med Trine i går aftes.
- Hun prøvede at ringe til dig. - Hvor er det dog banalt.
Vi laver alle fejl. Jeg kom til at sende -
- Per Posts cigaret til dna-test. Jeg ved ikke, hvad der gik af mig.
- Men nu er de i gang. - Hvad fanden er det, du laver?
Vi får resultatet senere i dag.
Hvad er det med jer?
Jeg tager til Holbæk.
Og så kastede hun sine blå øjne på dig.
- Lige et øjeblik! Anders... - Er der noget med ...?
Din mor er død her til morgen. Vi har prøvet at få fat på dig.
Vil du gerne have, jeg går med derind?
Tak.
- Sov hun bare stille ind? - Ja.
Anders. Jeg kondolerer.
Vi går over til din mor. Husk, at stegen skal have vand.
Kom ind! Hører du, hvad jeg siger?
Om et kvarter, okay?
Hej. Hvordan går det med din mor?
Har du set, de har fundet ham? Per Post.
Jeg har altid vidst, der var noget ved ham.
Kan du huske, da han tævede den hundehvalp?
Selvfølgelig slipper de ham fri. Fin familie med onkel i Folketinget.
Sådan er Danmark blevet.
- Hvad er der sket? - Min mor er død.
Anders, for helvede...
Sid ned. Vil du have en øl? Jeg henter lige et par øl.
Anders?
Kors, hvor du ligner din far.
Stikke halen mellem benene. Og foran købmanden.
Nu skal folk nok få snakket.
Hvorfor lod du dem ikke tage den prøve?
Jeg skulle ikke finde mig i noget. Jeg kan ikke lide at blive stukket.
Du er simpelthen dum!
Nu går jeg i byen og handler ind.
Så skal jeg vise folk, hvordan man tager den slags.
Dav, Anders.
- Må jeg komme ind et øjeblik? - Nej.
- Godmorgen. - Godmorgen.
- Har du sovet godt? - Ja, det har jeg.
- Hvad er det? - Kasseboner fra købmanden.
Den rulle tape, vi leder efter, er måske købt der.
Det er Anders. Han har taget min revolver.
Jeg tror, han er på vej over til Per Post. Hans mor er død.
Få lige fat i de andre.
Anders, lad være! Stop!
Hør, hvad jeg siger.
Du har en familie. Vi skal nok ordne det her.
Tænk på din familie. Kig på mig.
Bliv ved med at kigge på mig.
Anders, nu lægger du pistolen stille og roligt. Kig på mig.
Bliv ved med at kigge på mig.
Giv mig pistolen, ik'? Giv mig pistolen.
Læg pistolen stille og roligt ned på bordet.
Nu snakker vi to sammen. Du lægger bare pistolen ned.
Kom...
Jeg er ked af det, der er sket med din mor.
Nåh, det klarede du jo meget godt.
Hvis det var mig, havde jeg nok skudt ham i benet. Tror du ikke?
- Jeg har selv været der. - Hvad mener du?
- Jeg vidste, han ikke gjorde det. - Du har selv været der?
- Helt sort i hovedet... - Hvad fanden snakker du om?
- Bare glem det... - Hold nu op med det der!
Hvad er det, du vil sige?
Jeg trak engang min pistol mod Helene.
Hun var sammen med en af mine bedste venner.
Men jeg gjorde det ikke.
Og det var det samme med Anders.
Helt sort indeni... Men jeg vidste, han ikke ville gøre det.
Og det kunne du bare mærke?
Ja.
- Jeg skriver rapport med det samme. - To faxer. Om tapen og cigaretten.
- Dobbelt negative. - Så kan vi godt glemme Per Post.
Hverken hans dna eller tapen fra huset passede.
Så starter vi forfra. Der er masser af mistænkelige typer i byen.
Jeg stødte ind i Ekstra Bladets fotograf.
Skulle vi ikke se nærmere på ham her?
Hovsa! Hvad var det?
De har tænkt sig at sætte det på forsiden.
"Forhenværende fodboldspiller flygter fra regningen."
Er det La Cours værelse?
I laver ikke noget uartigt, vel?
- Du er så sjov, Fischer! - Gaby, er det dit vindue?
Nej, det er ikke sjovt. Nu står verden da ikke længere.
Kan du ikke signere et eksemplar til mig?
Du har ret. Det er forfra. Du er færdig med profilen, Helene?
Alle, der passer på den, skal dna-testes. Alibi eller ej.
Jeg tror ikke, vi får problemer efter den tur, Per Post fik.
Det kan vi så, trods alt, takke Trine for.
Ja...
Han er stadig derude.
Tekster: Katrine Møller Dansk Video Tekst